FIRE MINUTTER
- Jeg beklager. - Hvad?
At de er døde.
Jeg beklager måden, de døde på.
Ro deroppe!
Et fald på 10 meter ville slå enhver fisk ihjel. Det var en aborre.
Jeg kender Deres aborre.
Rengøringsassistenten gik bare ind og tømte mit akvarium ud af vinduet.
Sådan!
- Og vagterne? - De flyttede Deres klaver, Fr. Krüger.
- De må ikke komme ind. - Hr. Kowalski?
Ja?
- Det mener De ikke alvorligt. - Jo, desværre.
- Vi er blevet registreret. - De er, Fr. Krüger. Ikke Deres ledsagere.
Det går ikke.
Disse herrer er meget venlige.
Disse herrer er skidt. Og vi lukker ikke skidt ind.
- Heller ikke venligt skidt. - Ikke sært, at Deres kone forlod Dem.
- For helvede da... - Hvad siger De dog?
Sådan noget pis...
- Hvor er flyttemændene? - De er udenfor.
- Inspektør... - Kald mig bare Meyerbeer.
De gav tilladelse til leveringen, Hr. Meyerbeer
Nej, jeg gav ikke tilladelse til, at tidligere straffede kunne levere klaveret.
De må have vidst, at de ikke kunne komme ind.
Det var et spørgsmål om penge.
Hvorfor sagde De ikke noget om det?
Pengeproblemer kan løses.
Min løn blev skåret væk for 3 år siden, jeg betaler klaverstemmeren..
og køber selv nye instrumenter.
Det eneste pengeproblem, De har løst, angik Deres aborre.
- Hold Dem til sagen. - Jeg bekymrer mig bare om mine elever.
Fire.
- Hvabehar? - Fire, De har fire elever.
En hængte sig i går nat, og en er vor kollega Mütze.
Det er jo vældig godt, men..
Jeg troede, at han var en slags fængselsbetjent.
Så smukt du nye klaver.
Det andet var grimt og gammelt
Nu kører du med Fr. Krüger og mig ind i fængslet.
Ja. Tak, Hr. Mütze.
Nu viser De Deres sande natur, unge mand.
Fr. Krüger...
De er i Deres gode ret til at bebrejde mig.
Men husk, at vi har 300 indsatte.
De har et kontor, et musikværelse og kun fire elever...
Mange forsøger at få mig til at droppe klaveret og inddrage lokalerne.
- De minder mig om én, inspektør. - Ikke inspektør. Meyerbeer.
Om min første inspektør, som heller ikke ville kaldes inspektør.
- Fængselsdirektør? -.
De har allerede været her for længe, Fr. Krüger.
Interesseret i klaverundervisning?
Klaverundervisning?
Tag en.
Værsgo.
Jeg er sikker på...
At hverken døde eller levende...
Hverken engle eller højere magter...
Hverken nutiden eller fremtiden...
Hverken høje eller lave, eller andre skabninger...
Kan skille os fra Guds kærlighed, som ligger i vor Herre Jesus Kristus.
Amen.
Vi sørger over den afdøde.
Vi vil nu høre hendes yndlingssonate.
Mozart, A-dur
Så du lagde ikke mærke til noget i går nat?
Ayse, hun er ny.
Bland dig udenom, Frankie. Det her er voksensnak.
Altså...
- Du opdagede ikke noget? - Jeg sov.
Sov du?
Hun sov.
Du sover tungt, hva?
Opdager ikke engang, at der er en, der kreperer lige ved siden af.
Ved du, hvad jeg tror?
Du sov slet ikke.
Du lod hende dingle, ikke?
Du er lige den type.
Du ville hugge den sidste smøg fra et lig.
Er du skeløjet?
Du kan vente dig.
Rør mig ikke.
- Jeg sagde: Rør mig ikke! - Ro!
De nye elever venter.
Duften af lilje, så mild, så stærk og dyb...
- Hans Sachs i ? -
Det er Othello.
- Den er svær. - De må studere, Hr. Mütze
Ellers kommer De aldrig nogen vegne.
- Puccini? - Puccini!
- Ikke? - Lad damerne komme ind.
Ja..?
- Skal jeg trykke? - Ja.
- Deres hænder er ømme. - Lidt.
- Hvad er der sket? _ det kommer ikke Dem ved.
Hvorfor vil De spille klaver med de hænder?
Jeg har ikke andre.
Få hende ud.
Selvfølgelig, Fr. Krüger, men...
- Jeg tror, hun er dygtig. - Straks!
- Jenni von Loeben... - Jenny!
Der står her, at hun er musikalsk.
- Hvad med min klavertime? - Den skal De ikke regne med.
Hvem betaler for den?
Unge dame, her bestemmer jeg.
Hvad sker der?
Må jeg ikke spille på grund af mine hænder? Hvad er det for noget fascistisk lort?
Rør mig ikke. Jeg sagde: Rør mig ikke!
Kom så ud.
Forbandede lort!
Værsgo.
Jeg...
Jeg ved ikke, hvor De har lært at spille
Pis af!
Og det interesserer mig ikke.
Den negermusik er ikke værd at tale om.
Men...
Det var trods alt...
Usædvanligt.
Gud må have givet Dem noget særligt.
De skal vide, at jeg finder Dem nederdrægtig, men...
De har en gave.
Og De har en pligt til at bevare denne gave.
Når De har betalt for det, De gjorde her idag...
..kan jeg tilbyde Dem min hjælp.
Hjælpen vil ikke rette sig mod Dem personligt.
Jeg kan hjælpe med at forbedre Deres klaverspil.
Ikke forbedre Dem som menneske.
Tænk over det.
Vækkede vi Dem?
På denne tid sover man ikke.
Far kan stadig ikke snakke rigtigt.
- Det er Clara. - Jeg hedder Clara.
Nå, Clara, kan du neje pænt?
Det er en skam.
Er det Deres mand?
Jeg har ingen mand, skat.
Er han død?
Nej, Clara.
Tosca i .
Hvad?
Tamino i .
.
Arabella i .
Far skal i TV.
Så var alle studierne til nytte.
Vi savner Dem meget alle sammen.
Hvordan går det med kvinden? Far siger, at De ved hvem.
Hun bliver strengt straffet.
Når far kommer tilbage, sparker han hende i røven.
Ordene "undskyld", "vær så venlig" og "tak" mangler i Deres brev.
Undskyld. Vær så venlig. Tak.
- Spis det. - Skal jeg spise brevet?
- Spis det! - Hvorfor?
- Regel nr. 1. - Hvad skal jeg spise ifølge regel nr. 2?
Undervisningen, som jeg kan tilbyde, kræver ydmyghed.
Ydmyghed er regel nr. 1. De gør som jeg siger uden at klage.
Hverken med ord eller blikke. Aldrig.
Skal jeg være Deres lille slave?
Ok så, godt.
Hallo. Godt, det er fattet.
Sæt Dem.
Vær så venlig.
Jeg vil være Deres lille slave.
Regel nr. 2: Deres hænder.
De skal bruge dem, så hold op med det der.
Regel nr. 3: De stinker.
Jeg vil ikke sidde ved siden af en, der ikke vasker sig.
Regel nr. 4: Konkurrencen.
Hvad for en konkurrence?
Der er en klaverkonkurrence for unge talenter under 21...
Og De skal i finalen.
- Pigen fortjener en chance. - Ja.
- Den tøs? - Dieter, hvorfor ikke?
Lad være med at kalde mig Dieter. Hun bankede Mütze i gulvet i 4 uger.
Hun er under ekstra bevogtning, og så vil du lade hende spille klaver dagen lang?
- Er det retfærdigt? - Man skal altid se på helheden...
- Årh, lad mig være! - Du er så tyknakket.
- Hr. Kowalski, lad Deres kone tale ud. - Ekskone, tak!
Vi skal modarbejde negativ selvopfattelse, Jennys biografi viser interferenser...
Interferenser? Det var en regulær slagtning af manden...
Vent nu lige! Lad os ikke...
Han har da ret!
Vær så venlige!
Vi er voksne mennesker.
- Fr. Hoffmann. - Tak.
Jenny har ingen kontakt udefra. Hun får ikke besøg af familie...
Men det lader ikke til at betyde noget for hende.
Hun har ingen kontaktperson herinde, og hendes perspektiv er lig 0
Hvad vil De foreslå?
- Vi skal prøve med klavertimerne. - Hvad fører det til?
- Hr. Kowalski... - Hør her, jeg taler på vegne af betjentene...
Og alle ansatte ved dette fængsel. Hvor fører det os hen?
- Hvis vi belønner overtrædelser? - Det er nytteløst.
Hun slår en vagt halvt ihjel, og så skal vi spille muntre melodier.
Det går simpelthen ikke!
Fr. Krüger...
Jeg ved ikke...
Hvad kan den indsatte i bedste fald opnå?
En sejr.
Og det ville jo være en sejr for os alle.
Og naturligvis også en sejr for hende personligt.
Hr. Meyerbeer.
Hvad får jeg ud af det?
Regel nr. 5:
Det handler ikke om Dem.
Da jeg var på den der alder, optrådte jeg i New York og Amsterdam.
Da jeg var 10, havde jeg en helvedes masse konkurencer bag mig.
Jeg havde vundet halvdelen.
Min adoptivfar forsøgte at gøre mig til en skide Mozart.
Da jeg droppede det som 12-årig, gennemkneppede han mig.
Så jeg har ikke lyst til en åndsvag konkurrence.
Så må vi hellere starte med regel nr. 1.
- Godmorgen. - Hej.
Jeg kalder alle mine elever ved fornavn.
- Hvis De er indforstået? - Det er i orden, jeg hedder Jenny.
Sid ned, Jenny.
Lad os starte med noget let.
Schubert: Impromptu Nr. 2
I As-dur.
Lad os se på Deres teknik.
Vi vil gerne begynde.
Værsgo.
Hr. Kowalski?
Ja?
Vi vil begynde. Tag dem der af.
Den indsattes håndjern skal forblive på.
- Det er jo latterligt. - Beklager.
- Sådan er reglerne. - Det er vanvid.
Hvordan skal jeg undervise på den måde?
Det er for Deres egen sikkerhed.
Godt... så...
..læser vi noder idag.
- Kan De læse noder? - Ja.
Hvilken takt har vi?
- Tre fjerdedele. - Godt.
Jeg giver anslagene, og De synger melodien.
En, to...
- Hr. Kowalski? - De skal træde lidt tilbage.
Hvis jeg træder tilbage, kan hun ikke læse noderne.
- 1 meters afstand. - Hvorfor?
- På grund af Deres hånd. - Hvad med den?
De kan blive bidt.
Jenny, har De tænkt Dem at bide mig i hånden?
Nej.
Hun bider endda sin egen hånd.
Hvem tror De, jeg er?
Det kommer an på, hvor langt hun når.
Okay, jeg kan godt prøve.
Men redaktionen bestemmer.
Fr. Krüger...
Hils på Hr. Wahrich fra
Vær venlig overfor pressen. Han skriver en artikel om vores fængsel.
Jeg skal undervise nu.
Kan Deres elev spille noget for os?
- Så langt er vi ikke endnu. - Vær nu sød!
- Vi læser først noder. - Så læs noder.
Nej.
Fire.
Værsgo.
Så skal jeg bruge mine håndjern.
Jeg har kun spillet med håndjern på.
- Jeg kan godt lide ideen med håndjern. - Ja, det kan jeg også.
Med håndjern?
Bag ryggen.
Selvfølgelig... bag ryggen.
Aldrig... aldrig mere den negermusik.
- Hvad? - Negermusik.
Hvad fanden! Det er det, jeg kan lide.
- Er De i det mindste ked af det? - Ja.
Ja, jeg er ked af det.
Godt.
Åh Gud, det er de forkerte.
Vidste du, at der findes trompetfisk?
Og violinfisk? Selv trommefisk?
Der er nok til et helt orkester.
Hun har virkelig små hænder.
Hvis der var en klaverfisk, ville den se ud præcis som din datter.
Som hendes far kan du være stolt.
Konkurrencen i morgen klarer hun med venstre hånd.
Det er kun første runde.
Kommer du?
Jeg mener, inkognito, selvfølgelig.
- Er hun i civilt tøj? - Ja, selvfølgelig.
- Er hun ren? - Beklager, jeg har ikke lugtet til hende.
- Hvad er det? - Civilt tøj.
- Vi er nødt til at købe noget tøj. - Ikke tilladt.
- Glem det. - En sweater, bukser, sko...
I det antræk behøver vi slet ikke at gå ind.
Så lad os tage tilbage.
- Nej. - Åh jo.
Under ingen omstændigheder.
Tag Deres jakke af.
Tag Deres frakke af.
Så er det Deres tur.
- Kan man få stipendier? - Ja, alle.
Jeg går på konservatoriet... på stipendium.
- Har De også fået et stipendium? - Nej jeg er morder.
Jamen det er jo fint.
Lad de tabere slås om det.
Jeg gider ikke.
Nu er vi her... og vi vil gennemføre det.
Nej vi vil ej, din dumme kusse.
- De er bange. - Ja, selvfølgelig er jeg bange.
Åh, jeg er så bange.
Det er normalt. Fyren derinde er også bange.
Det bør han være. Han har intet talent.
- Men med Dem er det anderledes. - Spar mig for lommepsykologien.
Hvis De ikke klarer det i dag, vil De aldrig klare det.
- Hold op. - De er en kujon, Jenny.
- Hold op, sagde jeg. - En kujon.
- Jeg advarer Dem. - En kujon.
De skal holde Deres kæft...
Vi må ind på et hospital, inden vi er tilbage.
Jeg lod mig overtale og kørte Deres lille på hospitalet med hænderne.
Jeg kunne slå mig selv.
Kan De se?
Jeg er konsekvent.
Så gjorde jeg én undtagelse... og blev straks røvrendt.
Og jeg siger altid til mine børn:
"Stol ikke på nogen, hjælp ikke nogen."
"Giv ikke noget til nogen."
Og så følger jeg ikke mine egne regler.
Jeg troede ikke, De var så dum.
Måske er De ikke dum, men bare...
Jeg ved det heller ikke.
Hvad nu, hvis vinduet ikke havde holdt?
Smuk udsigt, ikke?
I dag klarede De noget, som ingen havde troet.
Og straks spytter De på det.
Hvad er der galt med Dem?
Jeg vidste, at vinduet ville holde.
Jeg løb ind i det, da jeg havde født mit barn.
To eller tre etager højere oppe.
Der var udsigten endnu smukkere.
Fødslen tog 16 timer.
Da jeg sagde til lægen, at jeg ikke kunne holde det ud længere...
Sagde han, at jeg bare forsøgte at slippe for fængslet.
De skulle have foretaget et kejsersnit.
Men det gjorde de ikke.
De lod mig bare revne.
Jeg besvimede.
Da jeg vågnede, sagde sygeplejersken:
"Deres barn..."
"Deres barn er her ikke mere...
Det har forladt os."
Kredsløbskollaps.
Han hed Oskar.
Lort...
Tre timer senere sendte de mig tilbage til fængslet.
Pænt navn, Oskar.
- Hvorfor stopper De? - Det var godt.
- Nu må jeg le. - Jeg trænger til en pause.
- De trænger ikke til pause. - Hvad er der galt med en pause?
De har holdt pause i tre år. Spil videre fra overgangen.
- Jeg har været her i to timer. - Det har jeg også.
Jeg lytter.
Kom nu!
"Kom nu!"
- Jenny... -Fr. Krüger...
Altså, Jenny, koncentration!
Undskyld.
Jeg er ked af det.
Jeg skulle have sagt noget.
- Hun spiller Beethoven for Dem. - Ja, hun er talentfuld.
Se her, hvor talentfuld hun er.
Det er ikke personligt, vi øver bare.
Hun skal deltage i en konkurrence.
Det skal jeg også.
I morgen aften, i farver.
Glem det ikke.
Og det, mine damer og herrer, bringer os til det sidste spørgsmål...
Som stadig kan vende spillet.
Måske klarer De det denne gang.
Hør godt efter, her kommer det: Det afgørende spørgsmål.
Hvis Mozart havde skrevet en opera om Cinderella...
Hvilken ost ville det have givet?
Men Mozart har aldrig...
- Hvorfor ost..? - Hvis Mozart havde skrevet en opera...
- Om Cinderella, ville det have givet..? - Mozzarella.
Dette svar er, mine damer og herrer...
korrekt!
Se hvem der er tilbage.
Inspektion. Stå op.
Stå op!
Ved De, hvad den betyder?
Held?
Skadedyr.
Vi bliver nødt til at flytte Dem.
Og jeg kender tilfældigvis lige et rart sted.
Kan du lide at være hos os? Er det okay?
Man møder mennesker.
Hør, du kan gøre lige hvad du vil.
Det er som en legeplads her.
Men der er én ting, du aldrig skal gøre.
Det, som du er bedst til.
Spille klaver?
Sove.
Du bliver mere berømt end ham.
Meget større.
Jeg tror virkelig på dig.
- De barberer også dit hoved. - Nej da.
Til sommer vil jeg komme herude med en pony.
Og hvis ikke?
Så ikke.
- For helvede... - Hold op!
Er tiden gået?
- Vi bør holde en kort pause. - Jeg vil ikke holde pause.
Men De trænger til en.
Er det ikke mærkeligt, at det er så svært for os begge...
Hvad?
At være venlige.
Er den til mig?
Til i morgen.
Så den er altså til Dem.
Hvis De vil.
Tak.
Har De sagt undskyld?
- Til hvem? - De ved hvem.
- Prøv at slappe af. - Jeg er afslappet.
Jeg kigger lige.
Undskyld.
Så er det Dem, Jenny!
- Er De klar? - Ja.
De var sensationel.
De var vidunderlig.
Jeg vidste med det samme, at De kunne gøre noget stort.
Selv inden De tævede ham.
Det var en vittighed, Hr. Mütze. Herregud...
Undskyld.
De bad om forladelse, ikke?
Jo.
Så lad os begrave stridsøksen.
Lad os drikke en skål.
- Jeg troede ikke, De drak. - De har ret. Jeg drikker ikke.
Han er et prisværdigt menneske, men han går mig på nerverne.
Ligesom mig?
Nej, De går mig da ikke på nerverne.
Nu siger jeg det først.
Jeg har ikke engang sagt det til folk, jeg har været i seng med.
Jeg kan godt lide Dem.
Og De?
Kan De lide mig?
Forstod De mit spørgsmål?
Jeg er ikke døv!
Nej...
De er i finalen. De skal øve...
Lad det ikke stige Dem til hovedet...
Lad som om det ikke betyder noget...
Ja...
Et sidste spørgsmål...
Jeg synes, det er nok nu.
Hvordan endte hun her?
Et stort talent som hende.
Det vedkommer ikke mig.
Synes De ikke, det er underligt at sidde ved siden af en morder?
Som jeg sagde: Det interesserer mig ikke.
Og at hun halshuggede og parterede den mand?
De fandt hans hoved på lossepladsen.
Halvt ædt af rotter.
Jeg er kun interesseret i musikken.
Hvorfor er De så ophidset?
De har da aldrig før bekymret Dem om hendes fortid.
Hvad forventer De at finde i hendes journal?
Fr. Krüger, De har opnået noget stort.
- De fik pressebevågenhed... - Hvis det er sandt...
- Hvordan skal jeg kunne undervise hende? - Hvis De er bekymret for Deres løn...
- kan vi da finde en løsning... - Jeg vil se hendes journal!
Var der noget?
Hvor er hun?
- Nej. - Hvad mener De?
Jeg vil ikke modtage Dres undskyldning.
Er hun syg?
- Lad os gå. - Giv mig nøglen, jeg skal øve mig.
Ikke røre.
Fr. Krüger?
Hvad vil De?
Mit navn er von Loeben.
- De har set fotoet. - Jeg har set Jennys journal.
Min datter gjorde det ikke
Vi skal ikke diskutere Jennys journal.
Så lad os tale om Deres journal.
Vi skal overhovedet ikke tale sammen.
<''4. februar, 1945.''>
Spørg ikke, hvilket arkiv jeg har det fra.
Jeg tror, det er bedst, hvis De går, Hr. von Loeben.
Bare rolig, ingen ved noget om det.
Vær ikke bange.
Er De blevet rolig?
- Er De blevet rolig? - Ja.
Ja.
Sætter De pris på Hr. Furtwängler?
Han var min lærer.
Han støttede Dem meget.
Han skriver, at De er...
..den bedste tyske pianist i Deres aldersgruppe...
..ideologisk velfunderet, men mentalt anspændt.
Ja.
Kommunist?
Nej.
I familie?
- Hvad? - Er De i familie med den dømte?
Nej.
Venner?
- Ja, jeg er... - Nej.
De er sandelig ikke ven med en folkefjende.
Nej.
Er De sikker?
Ja, jeg er...
Jeg var bare hendes klaverlærerinde.
"Om morgenen d. 2. februar...
mødte jeg, Traude Krüger...
født d. 21. november 1926
på mit arbejde på hærens hospital 3 i Luckau Tugthus.
Afdelingen, hvor jeg arbejdede...
blev bombet af amerikanerne kl. 7.45
Adskillige bomber faldt i nærheden af os.
Både bygninger og soldater blev ramt.
Jeg erfarede senere...
at en henrettelse var blevet afbrudt af angrebet.
Jeg har et flygtigt kendskab til Fr. Hannah Gebowski, den dømte.
For min indsats som sygehjælper...
er jeg flere gange blevet belønnet.
Jeg kan ikke forklare, hvorfor jeg svigtede min pligt
og forlod min arbejdsplads den dag.
Det må have været på grund af udmattelse.
Dette tjenestebrud havde intet at gøre med...
mit bekendtskab med den dømte."
Jenny gennemførte aldrig noget.
Hun endte på gaden.
På et offentligt toilet mødte hun en sød lille fidusmager.
Den værste slags.
Og så...
slog knægten sin far ihjel.
Der er dejligt her.
Ifølge journalen gjorde Deres datter det.
- Det er ikke sandt. - Hvorfor er hun så i fængsel?
Fordi hun blev dømt, ikke fordi hun er skyldig.
Hun belastede sig selv for at dække over den taber.
Han droppede hende og gik fri.
Hun nægtede at modtage hjælp...
fordi jeg bad hende om at vidne mod svindleren.
- Ved De, han gjorde hende gravid... - Ja.
Så blev hun vred og trak mig ind i det.
Hun nævnte vores...
..vores forhold i retten...
Hvad kunne jeg gøre?
Indrømme, at jeg gik i seng med min datter?
Min kone ville have taget livet af sig.
Hvad vil De mig?
De har afbrudt Jennys klaverundervisning.
Hun har ikke gjort noget.
Hun har slet ikke gjort noget!
Hvad er dog det? Hvorfor spiller De ikke på flygelet?
Goddag Fr. Krüger.
- Det er rart at have Dem tilbage. - Hvad laver De?
Vi ville glæde Dem.
Clara og jeg.
Nå, Clara, kan du neje pænt nu?
Så kan du ikke glæde mig.
De nægtede Jenny adgang til klaveret i tre dage... er det sandt?
Det er nodeholderen, den er nymalet.
De kan klatte et andet sted.
Og jeg vil ikke høre mere af den negermusik!
Negermusik, hva'?
Jeg vil ikke lade Dem ødelægge Deres teknik.
Der er en uge til koncerten.
- Vi havde en aftale. - De kostede os tre dage.
Jeg gør som De siger, jeg spiller Deres stykker.
Jeg arbejder med skide Schumann til mine ører gør ondt.
Og så flipper De ud, når jeg spiller noget godt.
- Det er larm. - Det er mit. Det er mig.
Forstået?
Hvis jeg hører det igen, er det slut.
De vil have mig til at fucking neje.
- Jeg skal neje for Dem. - Nej, De skal vinde
De vil bare have folk til at neje for Dem.
Men det gør jeg aldrig. Ikke for nogen.
Skal vi gå ind?
- Kan vi ikke lade hende spille alligevel? - Efter det her?
Jeg ved det...
- Men vi får så god PR. - Pigen gør.
"Melankoli bag tremmer."
Det er god PR, når man slår to halvt ihjel.
- Det er ikke hele historien. - Det er overskriften.
Hvordan reagerer pressen, hvis vi tager chancen fra hende to dage før finalen?
Hun ødelagde det selv, og jeg er ligeglad med de skide aviser.
- Hvad nu, hvis de skriver om dig? - Mig?
"Smålig fængselsbetjent ødelægger strålende karriere."
Denne her er værre:
"Ærgerrig psykolog hjælper morder og udsætter publikum for fare..."
Den overskrift er lidt for lang.
Hvad så med: "Fængselsinspektør fyret"?
- Virkelig? - Ja.
- De mener altså... - Jeg mener det.
Jeg synes, at vor kollega har udtrykt sagen meget klart.
Jeg inddrager udgangen for Deres elev. Sæt hende i isolation.
- Vi vil undersøge sagen. - De ødelægger hendes liv.
Jenny kan forsøge igen til næste år.
Så har hun lang forberedelsestid.
Næste år er hun for gammel.
Og det er jeg også.
Derfor ønsker jeg at give en meddelelse.
Hvor vover De!
De siger, De stopper. Er det sandt?
Hvorfor var De så ondskabsfuld mod mig?
Den tæve bruger bare vores klaver.
Jeg donerede 500 euro til det, ved De.
Tag hvad De har brug for.
Jeg vil ikke have, at De bare opgiver det hele...
Og det i går aftes, hvad var det?
De spørger, som om jeg var et dårligt menneske.
De er ikke selv helt fin i kanten.
- Det var Deres ide, ikke sandt? - Og hvis..?
Fortæl inspektør Meyerbeer sandheden.
Jeg har Clara... familie... Fr. Krüger, det kan jeg ikke.
<Åh, giv mig min frihed tilbage.>
- <Åh, giv... - Og vask bort skammen...>
<...med blod i kamp.>
De må ikke komme ind.
Det er min sidste dag i dag.
Jeg vil bare have mit klaver.
Sig mig, Fr. Krüger...
Hvad kan de drenge, som andre ikke kan?
Den ene er morder, og den anden voldtog sin niece.
Vi vil savne Dem, Fr. Krüger.
Tak.
Om fire timer bryder helvede løs.
Farvel.
Manon i ?
De kan få en god pris for det.
- De har mange ting. - Din kjole er derovre.
- Deres sko er pudsede. - Hvem skal have det her, når De dør?
Skynd Dem, De skal klæde om.
Jeg tager noget at drikke, ok?
Hallo, det er Krüger...
Jeg ringer angående Jenny von Loeben.
Ja, vi kommer alligevel.
Ja, jeg er også glad.
Skal jeg tale med Dem?
Ja, så hent ham.
Jeg troede, De ikke drak alkohol.
- Jenny, tag tøj på! - Jeg troede, De ikke drak, Hr general.
Altså...
- Han har været her? - Ikke nu...
- Jo, vi skal tale om det nu. - Jenny, vi har travlt...
Læg på og fortæl mig, hvad min forbandede far her været her for...
Ellers får jeg et raserianfald lige nu.
- Det er sandt, han var her. - Nej, for satan, lort!
- Jenny, hold op... - Lort...
Han har bestukket Dem, han har planlagt det hele.
Nej, sådan er det ikke.
Han holder øje med fængslet...
følger efter den skide lærer hjem til hendes fattige lejlighed...
og åbner sin fede tegnebog.
- De misforstår det. - De løj for mig.
- Nej. - Lige fra starten.
Fuck!
Og kjolen?
Har han valgt den? Er kjolen fra ham?
Og salverne og håndcremen?
Og stykkerne? Har han udvalgt musikken?
Valgte min far Schumann?
Det er ham, der har fået mig ud af spjældet, det kunne du aldrig klare.
Tro mig, jeg har ikke fået penge.
Jeg er ligeglad med penge.
Jeg holder kun af musik.
Ingen holder kun af musik.
Du tænder på at have en sexet elev.
Du er ækel, forfængelig og grådig, du er ligeglad med mig.
Men Jenny...
Det sagde jeg jo fra starten...
At jeg ikke interesserer mig for dig.
Hvor går du hen?
Væk.
Vi kan stadig klare det.
Luk op.
- Se det her. - Hvad står der?
- Hvem jeg er. - Det ved jeg. Du er en dum luder.
- Nej, jeg er en dum lebbe. - Jamen så...
Hvad sagde du?
Er det ikke sådan du kalder det?
Jeg elskede engang en kvinde.
Hun er død.
Jeg elsker hende stadig.
Det står der altsammen.
- Spis det. Kom så! - Jenny...
- Tror du ikke på mig? - Spis det!
Æd det, for helvede!
- Jenny, du må... - Hvis du følger efter, får du én!
Jenny, bliv stående!
Din lille rotte!
Du slog mig.
Jeg advarede dig.
Var der nogen, der så os?
Hvordan var hun?
- Anderledes. - Der står kommunist her.
- Det er det, jeg mener.
Ingen så os.
Hannah vidste, hvad had er.
Og hun vidste, hvad kærlighed er.
De fleste er tilfredse med at blive kysset godnat.
Hun tog billedet tre dage før hun blev arresteret.
En af hendes kammerater angav hende under tortur.
Hannah skulle halshugges.
Men...
Den dag blev guillotinen ødelagt af en bombe.
Så de måtte finde på noget andet.
Er det meningen, at jeg skal græde nu?
Tror du, det er let?
Tror du, at i dag var en let dag for mig?
Hvorfor tror du, jeg er blevet her i 60 år?
På grund af en død? Fedt!
En lebbe, der kan lide lig. Du er pervers, frue.
Hvad bilder du dig ind?
Hvad bilder du dig ind at tale sådan?
Jeg har arbejdet i måneder med dig for at nå hertil.
Jeg har set bort fra din respektløse opførsel og dine anfald.
Jeg har fået dig ud af fængslet.
Jeg har fortalt dig om det eneste menneske...
..der betyder noget for mig, og så tramper du på mig!
- Det var ikke... - Du aner ikke, hvor let tilintetgørelsen er!
Hvor vover du at smide dit talent i lokummet?
- Hør nu... - Hold mund!
Denne kvinde slog man nemt ihjel.
Selvom hun, modsat dig, ikke havde gjort noget.
Måske havde hun også et talent.
Måske ville hun have givet alt for at udnytte det talent.
Hvad er ellers meningen?
Hvad er meningen, Jenny von Loeben?
At smadre en andens hjerneskal?
Eller at visne væk i et fængsel?
Eller lægge verden i aske?
Vi har for pokker alle fået en opgave.
Jeg ved ikke, hvad min opgave har været.
Måske bare at holde ud.
Men din opgave...
..er klar som dagen.
Det er din opgave...
..undskyld mit sprog...
..at få lettet røven fra min stol og komme afsted.
Din opgave begynder om to timer.
I .
Det... Jenny... er din opgave!
God aften.
- De er allerede startet. - Jeg er deltager.
I ungdomskonkurrencen?
Jenny von Loeben!
Jeg ringede for to timer siden. Vi blev forsinket.
Jeg skal se hendes ID.
- Eller noget lignende. - Jeg skaffer det.
- Dette er Fr. von Loeben. - Og De er?
Hendes far.
Hendes navn er på mit svømmekort.
Schumann... et godt valg.
Jeg håber, du vinder, Jenny.
Jeg håber, du dør, far.
Han ved ikke noget om Schumann. Det var ikke hans valg, det var mit.
Du vil spille det smukt.
To minutter.
Held og lykke.
Smukke hænder.
Tak.
Mine damer og herrer, en ændring i programmet...
Tag godt imod Jenny von Loeben.
Vi skal høre Schumanns koncert i A-mol.
Det var mig, jeg fik hende ud.
Åh Fr. Krüger, nu sidder vi i skidtet.
Giv hende de få minutter.
Vær sød.
- Vær nu sød. - Hvad mener De med få minutter?
Fire.